Muutused hüdroloogias globaalselt

Globaalselt -- hüdroenerigia tootmine inimkonna vajadusteks suureneb järjest ...

... ja ühtlasi väheneb sellega globaalselt ka DSi sissekanne rannikumerre !!

See ei ole põhja Skandinaavia probleem -- see on globaalne probleem

Allolev skeem on küll staatiline (siin ei ole muutusi ajas), kuid näitab, kuivõrd tihe on hüdrotammide võrgustik maailma suurematel jõgedel. Ning kõikjal vähendab see DSi kontsentratsioone jõevees ning vähendab DSi voogusid rannikumerre.

Sinisega on jõgede võrgustik, mustat täpid tähistavad tammide asukohti jõgedel. Tamme ja veehoidlaid ehitatakse järjest juurde, kuna nõudlus energia järele kasvab pidevalt.

Järgmine skeem näitab vee viibeaega jõgikondades. Mida rohkem tamme jõe voolul, seda pikem on vee viibeaeg. Näiteks Niiluseln on tubli hulk tamme ja vee viibeaeg seega väga pikk, mis omkorda viiib DSi kontsentratsioonide langusele.

Mõtisklus
Tammitamine ja veehoidlate rajamine on ilmseltelt erinev maailma eri paiguis. Millest võiks see oleneda?

No objektiivselt ehk vee ressursside olemasolust.

Teisalt kindlasti ka vajadusest -- inimeste asustustihedusest ja sellest tulenevalt energiavajadusest

« Eelmine | Järgmine »

© 2009 Kalle Olli