Räni kriis Läänemeres?

Edasise osas, ja räni teema lõpetuseks, tuleb läbi lugeda (ja töötada!) inglise keelne artikkel:

Olli, K., Clarke, A., Danielsson, Å., Aigars, J., Conley, D.J. & Tamminen, T. 2008. Diatom stratigraphy and long term dissolved silica concentrations in the Baltic Sea. Journal of Marine Systems 73, 284-299.

See selgitab nii mõndagi Läänemere DSi kontsentratsioonidest, mis seda on mõjutanud ja kuidas üks, ökosüsteemis võtmetähtsusega liik võib tänu oma spetsiifilistele füsioloogilistele omadustele Läänemere eri osade biogeokeemiliset ringet mõjutada.

Lüheldane sisukokkuvõte olulisemast allpool:

Esiteks, millised on olnud DSi kontsentratsioonid Läänemere pindmises kihis pärast kevadõitsengut? Kevadõitseng on sündmus, kus suur osa talvel kogunenud toitainetest vetikate poolt omastatakse. Kuna ränivetikad on Läänemere (ja ka muude veekogude) kavadõitsengute olulisemaid komponente, siis on kevadõitsengu järgselt aasta kõige madalamal tasemel ka DSi kontsentratsioon. Suvel Läänemeres (v.a. lõunaosa, Taani väinad) ränivetikaid palju ei ole ja DSi kontsentratsioonid hakkavad tasapisi tõusma).

Kõikvõimalike seireprogrammide aga ka eriprojektide raames on Läänemerest kogutud tunandeid veeproove, kust on alnalüüsitud ka DSi kontsentratsioon. Neid andmeid on igal võimalik saada näiteks sellisest andmebaasist nagu BED -- Baltic Environment Database, mis asub Stockholmi Ülikooli juures.

Nendest andmetes on võimalik välja võtta DSi reaalselt mõõdetud kontsentratsioone ning joonistada sagedustabeleid Läänemere eri basseinide kohta, näiteks kuude paupa. See selgitab, millal (mis aastaajal) eri basseinides DSi kontsentratsioonid kõige madalamad on.

Just selline joonis on allpool esitatud:

Jooniselt on näha, et põhjapoolsetes basseinides (Botnia meri, Botnia laht) ei ole mingit ränikriisi märgata olnud -- ränikontsentratsioonid üleüldse väga ei kõigu aastaajati. Seevastu lõuna pool, eriti aga Riia lahes ja Kattegatis on selgelt näha DSi järsk langus kevadel, ning sellele järgnev aeglane DSi kontsentratisooni tõus (taastumine).

Mõtisklus
Miks on nii, et Läänemere põhjaosas DSi kontsentratsioonid ei kõigu aastaajati? Aga Läänemere lõunaosas on kevadel selge DSi miinimum?

Põhjapoolsed basseinid on kõige vähem eutrofeerunud osa Läänemerest. Fütoplanktoni produktsioon on siin madalam kui mujal, moodsustunud biomassid (sh. ränivetikate oma) samuti madalad ja seetõttu ei tarbita lahustunud räni ära.

Lõuna pool on eutrofeerumise tõttu biomassid suuremad ja räni omastamine mõjusam.

Mõtisklus
Tulles põhja poolt lõunasse, kas DSi miinimum on igal pool samal kuul? Või see muutub? Kui, siis miks?
Lõuna pool algab ja ka lõpeb kevadõitseng varem ja DSi miinimum on seega varem. Juba aprillis (Kattegatis), samas kui Riia lahes, mis on tunduvalt põhja pool, on miinimum mais/juunis

DSi kontsentratsioonide muutused Läänemere basseinides

Kui eelmine joonis näitas mis aastaajal on DSi miinimumis, siis nüüd on meil võimalik välja sortide need miinimumkuud ja teha joonis nende järgi.

Mis siit selgub? Esiteks -- proovide hulk aastas on väga erinev. That's life. Mustad tulba osad näitavad DSi kontsentratsioone alla kiriitilise 2 µm L-1 piiri. Nagu näha on selliseid pärast kevadõitsengut õige palju Riia lahes, aga ka Kattegatis. Soome lahes on seis parem ja Läänemere keskosa ei paista ränikriis suur muserdavat.

Aga kõige karmim tundub olevad Riia lahes, kus 90'te keskel muid kui tumedaid tulpasid; hiljem DSi kriis leevendub.

Mõtisklus
Millest võiks olla see tingitud, et Läänemere keskosas (Baltic Proper) on pärast kevadõitsengut veel sedavõrd palju lahustunud räni alles? Kas on see tingitud vähesest eutrofeerumisest? Keskmisest suuremast DSi juurdevoost? Või võiks olla veel midagi?

Teatavasti on Läänemere kevadõitsengus tegevad kaks erinevat fütoplanktoni funktsionaalset rühma. Esiteks ränivetikad (neid on õige mitu eri liiki); teiseks vaguviburlased -- siin on kaks eri perekonda -- kuid oluline on see, et vaguviburlased ei vaja lahustunud räni. Ehk siis mõelda võiks ränivetikate ja vaguviburlaste omavahelise proportsiooni peale kevadõitsengu koosluses.

Põhjus -- tagajärg on siin pisut ebaselge. Nagu muna ja kana probleem.

Suur vaguviburlaste proportsioon võrreldes ränivetikatega võib olla tingitud DSi vähesusest. Alternatiivina -- ränivetikate nõrk esindatus mingil kolmandal põhjusel (selliseid on), tingib DSi ülejäägi pärast kevadõitsengut.

« Eelmine | Järgmine »

© 2009 Kalle Olli