Räni kriis Riia Lahes

Riia lahes oli 93-95 räni kriis ehk kõige ilmsem

Kriis küll, aga kui sügav? On kaks viisi sellele läheneda:

1. Vaadata kevadõitsengu aegseid/järgseid DSi kontsentratsioone, eeldatavasti on need väga madalad
2. Vaadata talviseid DSi kontsentratsioone -- need peaks olema maksimaalselt kõrged -- see on varu, ehk kogu kapital, millele ränivetikad kevadel loota saavad. Kui talvine varu on juba väike, siis ei ole ränivetikatel kevadel suurt millelegi loota

Räni kontsentratsioone on mõistlik vaadata võrdlevalt nitraadi kontsentratsioonidega. Ränivetikate -- vaguviburlaste omavahelise suhte määrab suuresti just DSi:Nitraadi suhe. Kui see on kõrge, võivad ränivetikad omastada kogu nitraadi, ilma et DSi limiteerima hakkaks. Vastupidisel juhul on ränivetikad kindlalt kammitsetud DSi varu poolt ja ülejääv nitraat soosib vaguviburlasi.

All joonisel on näidatud DSi (vasak) ja NO23 (nitraat+nitrit) kontsentratsioonid Riia lahes suurima DSi kriisi perioodil (kust meil andmeid on). Suured mummud tähistavad talviseid maksmimum kontsentratsioonie, väikesed täpid üksikuid kevadõitsengu aegseid väärtusi.

Kevadõitsengu aegsed DSi kontsentratsioonid võivad olla väga nulli lähedal -- see näitab DSi omastamist ränivetikate poolt. Aga -- kevadõitsengu aegsed ei tohiks olla kõrgemad kui talvised kontsentratsioonid.

Nagu näha, on talvised kontsentratsioonid 87 -- 93 robinal alla tulnud, miinimum ongi 93, kus talvine DSi kontsentratsioon on napp 5 µmol L-1. Pärast 93 aasta miinimumi on DSi talvised kontsentratsioonid järjepanu tõusnud.

Talvised nitraadi (+nitrit) kontsentratsioonid on ka 95 paiku madalamad kui muidu, kuid mitte nii madalad kui ränil.

Vaadates nüüd DSi:Nitraadi suhet (alumine joonis) on DSi kriisi ajastatus ehk veel paremini näha -- just 1993.

See joonis on log skaalas -- kõik punktid mis on horisontaaljoonest ülevalpool -- nendes on nitraadi räni ülekaal; joonest allpool olevad aastad näitavad perioodi, kus ränivetikad on konkurentsis alla surutud.

« Eelmine | Järgmine »

© 2009 Kalle Olli