Millest tingitud?

Üldjoontes sai ju enne seletet, mil viisil eutrofeerumine DSi kontsentratsioone alandab ja elu ränivetikatele raskeks teeb.

Aga millest tingitud DSi suured kõikumised aastati? Me ei ole ju harjunud mõtlema eutrofeerumisest, mis väga varieeruks aastast aastasse.

Üks reaalne põhjus, miks DSi e.g. talvised kontsentratsioonid väga tugevalt kõikuda võivad on konkreetsete ränivetika liikide eirpärad, füsioloogia ja edukus igal konkreetsel aastal. Aastad pole vennad!

All joonis põhiliste kevadõitsengu ränivetikate biomassidest Riia lahes, nii nagu Läti Ülikooli teadlased neid proove analüüsinud on.

Sisuliselt on siin neli olulisemat liiki, ok, kaks neist perekonna tasemel. Esiteks -- tüüpiline fütoplanktoni jaoks -- biomassid kõiguvad aastast aastasse väga oluliselt. Näiteks 1986 oli erakordselt soodus aasta Paulinella taeniata jaoks.

Edasi -- on võimalik eraldada need liigid puhaskultuuri ja kindlaks teha, kui palju räni need liigid vajavad teatud biomassi moodustamiseks. Näiteks Chaetoceros on väga õhukese rakuseinaga ja räni vajadus seega väike. Melosira vajab üsna palju räni, aga selle biomassid on alati üsna tagasihoidlikud olnud, seega ei ole tal potentsiaali olnud DSi kontsentratsioone kogu lahes oluliselt mõjutada.

Thalassiosira baltica on eriline -- vajab paksu rakuseina jaoks palju räni ja samas on tema biomassid ka väga kõrged olnud. Õigupoolest on jooniselt näha kaks tähelepanuväärset maksimumi: 1982 ja 1991/92. Ekstrapoleerides laborikatsetes mõõdetud räni vajaduse kogu Riia lahele, on lihtne arvutada, et sellise biomassi moodustamine, nagu (6--8 mg L-1) nõuab pea kogu Riia lahe lahustunud räni!! T. baltica paksud pantsrid lahustuvad väga aeglaselt ja üks erakordselt edukas aasta viib DSi kontsentratsioonid alla kogu lahes pikaks ajaks. Mis ühtlasi tähendab, et nii räninäljase liigi puhul ei olegi võimalik jätkusuutlik kõrge biomass järjestikustel aastatel -- see liik tõmbab üksi kogu lahe ränivaru nulli ja jääb peagi ise nälga.

See on hea näide, kuidas üks ökosüsteemi võtmeliik võib tänu oma füsioloogilisele eirpärale (suur Si vajadus) muuta kogu lahe vee keemilist koostist.

Mõtisklus
Jooniselt on näha, et T. balica varajasem biomassi maksimum oli 1982 aasta paiku. DSi kontsentratsioone tol ajal ei mõõdetud. Mida võiksime ennustada tolle perioodi DSi kontsentratsioonide kohta Riia lahes?
Ekstrapoleerides tulemusi, oli tol ajal DSi kriis ilmselt veel sügavam kui 1993 aasta oma.
« Eelmine | Järgmine »

© 2009 Kalle Olli