Toitainete kinnipidamine vesikonnas

Toitainete kinnipidamine (retention)

S.o. biogeokeemilised ja hüdroloogilised protsessid mis ajutiselt või püsivalt vähendavad toitainete kannet jõgikonnas.
Toitainete kinnipidamisvõime on jõgikonniti väga erinev ja sõltub

- Veekogude troofsusest
- Sügavusest
- Vee viibeajast
- Toitainekoormusest
- Denitrifikatsioonist
- Temperatuurist, etc

Sõltuvalt tingimustest võib toitainete kinnipidamine ulatuda seinast seina.
Toitainete kinnipidamisvõime väljendub:

- Partiklilise aine ja sellega seotud N ja P settimine veekogus
- Toitainete omastamine planktoni ja makrofüütide poolt
- Aine biokeemiline ringe eri vormide vahel, mis lõpptulemusena võib viia aine püsiva kadumiseni, e.g. denitrifikatsioon

Tüüpilised näited:

- Rootsis keskmiselt - N kinnipidamine teel juuretsoonist rannikumerre - 48%
- Visla ja Oder jõgedes N kinnipidamine 50% ja 30%, P puhul 25-30%

« Eelmine | Järgmine »

© 2009 Kalle Olli