10 asja, mille kodo om hää kotus
Triinu Ojar

Jaani oppaja ütel, et iispääväs piät kõik kirotama jutu tuust, mille uman koton hää ellä om.
Jaan pand edimädse asja kirja: 
1. Koton piä-i murõhtama, ku kogõmada piiru lasõt.
Kõik ütlese kül „Vuih!“ a kiäki nakka-i sinnu tuuperäst peerukotis kutsma.
#
Jaan lätt perre käest mano küsümä.
„Esä, kas sulle miildüs koton olla?“ „Miildüs külh,“ ütles esä ja õkvalt saa Jaan kirja tõsõ asja:
2. Ku koton hummogusöögilavvan triiksärgi pääle ketšupit ajat, saat pluusõ kõrraga är vaihta ja kiäki ei mõtlõ, et sa kobakäpp olõt.
Ja esä ütles midägi tähtsät viil:
3. Tüü man ei saa ütski täüskasunu vabalt tsirkust vai pümmesikka mängi, a koton piä-i häbendämä, et nuu su lemmikmängu omma.
Tarmo, kas koton om hää olla?“ küsüs Jaan uma suurõ vele käest.
Veli ütles, et jah, kõgõ parõmb om koton tuu, et: 4. Ku tahat umaette olla, sõs panõt uma tarõ ussõ kinni, võtat kassi kaissu ja kiäki ei tulõ sinnu segämä.
Ja viil: 5. Tuu, et vanaimä pühäpäävähummokildõ pannkuukõ tege ja et sa võit noid süvvä niipallo ku mahus ja nuu omma niivõrra hää, tege kodo väega erilidses.
„Imä, kas kodo om hää kotus?“ küsüs Jaan.
Om, kinnütäs imä, selle et: 6. Ku sa tiit tüükotussõ asõmõl kotun tüüd ja klient helistäs sõs, ku sa kemmergun istut, and vanaesä sullõ ussõ vaihõlt telefoni kätte ja klient saakina-i teedä, et sa poti päält istut.
Õnnõ vett laskõ ei või.
Ja imä ütles üte hää asja viil: 7. Kõgõ inämb kallisid saa kotun!
Vanaimä ütles kah uma hää asja: 8. Ku sa hummokildõ sängüst häste pistü ei saa, sõs tulõ vanaesä ja avitas.
9. Ku kotun kinkagagi kõnõlda tahat, sõs kedägi õks lövvät: vanaesä, imä, esä, Jaani, Tarmo vai kassi.
Ja ku kedägi noist koton olõ-i, sõs tarõlilli omma jo alati olõman.
Vanaesä om väikese jutuga miis, sõski tege tä no suu vallalõ ja ütles Jaanilõ perämädse asja: 10. Kodo lää-i ilmangi kotost är.
Jaan pand jutulõ päälkiräs „10 asja, mille kodo om hää kotus“ ja pand vihu kinni.
Avitas külh.
