Caroline Berg, 29a.
tohtritiidüse tudõng:

Esä ütel mullõ kõgõ, et ma sündü, muld karmanin.
Tuuga tä mõtõl, et ma olli tütrik, kinkal oll õnnõ ja pallo teid iin vallalõ.
Mullast küünütäse' vällä edimädse' kasu'.
Mulla pümehüsen idonõs ja kasus kõik, kõgõ tsillembäst  hainalehekesest kõgõ perätümbä puumüräkuni.
Muld om ümärik ja sõbõr sõna, piaaigo nigu hellätüs.

Kas kuld om mulla vastanpuul? 
Vaihtuskaubas kulla ja raha iist mi anna är' uma jovvu, uma ao… Uma elo.
Kuld näütäs rikkust ja võimu.
Tuust, miä om üle kullat, paistus sakõstõ vasta edevüs, ahnus ja liialõminek.
Ku pallo inemiisi om andnu' uma elo kulla iist! Inka indiaanlasõ' ja näide kultuur om õnnõ üts näüdüs tallõn pikän, pikän rian.

Aga kuld and meile ka julgõolõmisõ ja kimmüse.
Abielon beduiininaasõ' kandva' kõrbõn umma kulda egä äripäiv.
Rassõ' käsivahru' ja ehte' omma' näile ainukõsõs tulõvao taganusõs, ku miis alt vidä.
Peräkõrd om kuld üts kihvt? Häste mõos õnnõ tsipitsillokõsõn pordson – targõmb tempi' suurõ hulga mullaga!
