Igor Ikonnikov sündis 1988. aastal Tšernigovi oblastis, Ukrainas.
Ukraina jaguneb ida ja lääne Ukrainaks, läänepool kõneldakse rohkem ukraina keelt ja hinnatakse rohkem oma ukraina identiteeti.
Mida rohkem idapoole liikuda seda rohkem seguneb ukraina keel vene keelega.
Igori kodukoht jäi ida ja lääne piiri vahele.
Tema isa oli venelane ja ema ukrainlane.
Elati ema vanemate juures.
Igori isa oli ehitaja ja tuttava kaudu kuulis ta võimalikust tööst Eestis.
Nii tulidki 1990. aastal Igor ja ta vanemad Eestisse, Paidesse.
Isa hakkas tööle ja ema jäi algul väikese lapsega koju.
Igor pandi lasteaeda kus oli nii eesti, kui vene päritoluga lapsi.
Tol ajal elas Paides umbes kümme tuhat elanikku ja tuhat neist olid vene keelt kõnelevad.
Kodus rääkis Igor oma vanematega segamini vene ja ukraina keelt.
Koolis käis ta vene gümnaasiumis ja suhtles suuremalt jaolt vene keelt rääkiva kogukonnaga, paljud tema sõbrad olid venelased.
Samas oli tal ka palju tuttavaid eestlaste hulgast.
Pärast kooli lõpetamist asus ta õppima Tallinna Tehnika kõrgkooli, kus kõik loengud toimusid eesti keeles.
Alguses oli kõik raske ja harjumatu, aga pikemas perspektiivis tuli see talle kasuks, kuna ta omandas paremini eesti keele.
Ta suhtleb seniajani nii venelaste kui eestlastega ja ta elukaaslane Kirke on eestlane.
Kirke ja Igor saavad üksteist keeleliselt pidevalt täiendada ja suhtlus toimub mõlemas keeles.
Igor isiklikult tunneb küll end kindlamini vene keelt kõneldes, sest ta õppis ju Vene gümnaasiumis, teisel kohal on tal aga eesti keel.
Ukraina grammatikat pole ta kunagi õppinud ja see keel on tal kahjuks ununemas, sest ta ei kasuta seda eriti.
Igor pole kunagi  tundnud, et teda oleks diskrimineeritud, kuna ta pärineb osaliselt vene keelt kõnelevast perest.
Ta usub, et iga inimene on oma õnne sepp ja arvab, et inimesi tuleb hinnata nende tegude ja pingutuse põhjal.
Samas tunnistab ta, et Vene ja Eesti kogukondade vahel ei toimu erilist suhtlust ja on tunda teineteisest eemalhoidu.
