Vanast imä naas´ surema ja kar´st´ pujalõ: „Sääne naanõ võtaq ku uma sõsar, õkvalt sääne!“ Timä es lövväq kostki säänest ku uma sõsar. Lei umalõ sõsaralõ pääle, õt piät abielluma – saa sääne, ku imä käsk!´. Sõsar es jõvvaq kuigi inäb vasta pandaq . Pand´ rõivihe, õt lääväq keriku mano laulatama. Läts´ aita rõivilõ panema. Aidal oll´ kats lävve, tõsel puul oll´ ka lävi. Tä pand´ õks kavva aiga rõivilõ. Veli käü õks küsümä: „Kas saat valmis?“ Kõõ ütel´: „Oodaq !“ Tä läts´ tõsõst lävest vällä ja süläs kasti kaasõ pääle kolq kõrd – kolq sülekest. Nuuq sülekeseq ka kõnõliq toolõ velele vasta: „Oodaq !“ Ku ar kuiviq , sis es kõnõlõq . Tuu läts´ tõsõst lävest vällä ja taal oll´ aida takah tamm, ni läts´ tammõ üles. Täl olliq pruudi rõivaq säläh, kaal´ pääh – kiriväq rõivaq . Veli nika uut´, ku süleq vastu kõnõliq , ku inäb kõnõlõ-s, kaes aita – ei oleki-i, om ar paenu. Tuu läts´ tammõ, ni laul´: „Tamm, üleneq , taivas, alanõq !“ nikani ku sai taivahe. Sai taivahe, ni sai ütte majja. Sääl olõ-s muud ku kats tütärlast. Nuuq tütärlatsõq oll´ kogoni sääntseq ku timä. Sai tütärlastõga jutto, sai nigu sõbrast. A tütärlatsil oll´ imä, imäl oll´ iäne pää. Tä käve üüse ruugu süümä, merde juuma. Hummogult tull´, päiväs oll´ kodo. Kodo tulli, es salliq võõrit. Tütreq paediq tuu tütrigu raudmõhe ala. Imä sis tull´ kodo, nuht’õlõs ja ütles: „Siih, kes siih um käunu? Siih om võõras hais!“ Tütärlatsõq salksiq maaha: "võõral maal kõrbatas tsikõ, tulõ taa kõrbõhais!". Oll´ tuu tütärlats näide man ku kavva ta oll´ – päivä oll´ mõhe all, üüse sis oll´ kul´ataminõ, ku immä olõ-s. Naaq olliq ki nigu üüse üleväh, õt ku imä tulõ, kuulõt sisse laskaq : tulõ päiv üles, sulas pää ar. Tuu sis nõudsõ näide käest ar: „Ku ti kuulõ-i, kuis sis saa, sis imä saaki-i kodo?“ Nimäq selediq ar: olliq sääntseq nõglaq , minka kuulõt, ku magama läät, ja sääntseq , minka kuulõ-i. Võõras vaeld´ arki nuuq nõglaq , pand´ nuuq nõglaq kõrva, mis es kuulõq . Tull´ tuu hummog, tull´ imä kodo, ni tütärlatsõq es kuulõq ki. Imä laul õks: „Päävässe, pästä väräq , aoke, aroda väräq , päiv õks nõsõs, pää sulas.“ A no tütärlatsõq kuuleki-s. Sulligi ar imä.