Koer ja talv

Suur must Koer ja inimene on sõbrad.
Koer tahab alati seal olla, kus inimene on.
Ja kui koera ei ole näha, hakkab inimene teda varsti otsima.
Talvel tahab inimene rohkem toas olla.
Seal soojas on hea lugeda, muusikat kuulata ja laisk olla.
Koer tikub siis inimese juurde tuppa – ta tahab ka soojas toas laisk olla.
Lugeda koer ei viitsi, aga muusikat kuulab ta küll.
Muusika kuulamine teeb uniseks ja siis tuleb laisk olemine paremini välja.

Koer ja lumest naine

Koera inimestele tulevad linnast sõbrad külla.
Linnas ei saa nad lumega mängida, sest lumi on linnas must ja kole.
Sõbrad tahavad hirmsasti õues olla, ennast lume sisse peita, lumesõda ja teisi põnevaid asju teha.
Kõigi lolluste lõpetuseks teevad sõbrad lumest naise.
Lumest naine on teistsugune kui lumemees või lumememm.
Lumest naine on pärisnaise moodi.
Tal on tissid ja suur taguots.
Inimesed panevad lumest naisele tema nina alla suurte tisside peale süüa.
Kui inimesed ei näe, näppab koer söögi ära.
„Las nad arvavad, et lumest naine oskab süüa,“ mõtleb koer.

Koerale tuleb uus aasta

Inimesed korraldavad aastavahetuse ajal peo ja kutsuvad sõbrad külla.
Kõik sõbrad toovad koerale midagi kaasa.
Üks sõber toob kuivatatud seakõrva, teine -saba ja kolmas närimiskondi.
Küll pini on rõõmus!
Inimesed teevad oma sõpradega erinevaid sööke.
Siis nad söövad, räägivad juttu, tantsivad, siis jälle söövad ja nii edasi.
Koer sööb ka iga kord, kui inimesed söövad.
Inimeste kõhud saavad väga täis.
Koera kõht samuti, ta ei taha enam isegi närimiskonti närida.
Siis lähevad inimesed välja rakette vaatama.
Seda koer ei taha, sest ta kardab rakette.
Aga üksinda tuppa jääda on ka hirmus.
Koer läheb siiski inimestega välja ja hoiab end oma inimese ligi.
Kui ta saaks, roniks ta päris sülle nagu siis, kui ta veel väike oli.
Inimesed soovivad üksteisele ja koerale head uut aastat ja kõik kallistavad.
Kui raketid otsa saavad ja uus aasta juba natuke aega käes on olnud, lähevad kõik magama.
Koer näeb unes, et ta tahaks närimiskonti närida, aga ei saa, sest kont jookseb eest ära.
