Hugo Torstensson, 73 a. ärimiis:

Periselt ma saa-ai' arvo, mis taa kulla man nii esi'erälist om.
Uskmalda' kül', et ütel metallil om läbi ao olnu' nii korgõ staatus.
Loiõ kostki ildaaigo, et kuld om hinnan olnu' joba vanõmbast pronksiaost pääle, nii et 6500 aastat! Hüäkene kül', et tä läük ja lää-äi' tuhmis.
Aga tä om jo nii pehme', et täst saa-ai' õigõhe midägi praktilist ja tarvilist tetä'.
Ah et muld vai? Ma olõ-õi' määnegi luudusõ sõbõr, ja selle ei sünnütä' seo sõna mino man väega määnestkina' tunnõt.
A kullaga om täl tuu vaih, et mullast om vähämbält kassu.
Muld and meile toidusõ ja om edimäne asi, teno minkalõ elo ülepää olõman om.
Mulla pääle saa ka majjo ehitä'.
