Ma olli osalinõ opilaisi vaihtusõn „Creativity“, kohe tull Kreekan kokko inemiisi 12 riigist.
Otsidi mitmasugumast tüüpi loominguliidsi stsenaariummõ.
Tuud oll 10 päivä ja tuu ao sisen ma sai sõbras üte kamba eestläisiga.
Kõnõlimi pallo Eestist ja timä hätist Nõvvukogoliidu aigo, niisamatõ eesti keelest, inämbähe iks, et ku rassõ tuu om ja määntse omma ropu sõna.
Ma olli Eestit nännü õnnõ kaardi päält, nii et tuu kõik oll mu jaos väega ligitõmbav.
Nuu 10 päivä sai läbi ja ma lubasi, et ma kimmähe lää umilõ eesti sõbrolõ küllä.
Paari päävä peräst sai ma näide käest uutmalda linnugipiledi Eesti.
Huulmalda tuust, et ma olli Londonin, koton tagasi, olnu õnnõ paari päivi, es mõtlõ ma minotiski, et jätä tuu piledi vasta võtmalda.
Mullõ istus reismine ja ma olli kimmähe lubanu, et lää näile küllä.
Ainukõnõ hädä oll, et tuu oll üteotsapilet.
õnnõs nakas mu agõntuurileping otsa saama ja tuun mõttõn trehväs õigõ aig.
Ma ütli hüväste Londoni-elolõ ja naksi hinnäst valmistama iinuutvidõ vahtsidõ johtumiisi jaos.
Ku Talliina linnujaama saiõ, oll mu edimäne mõtõ - kurat, siin om külm.
Ma es olõ asjo pakmisõ man ilmaga rehkendänü ja sõs ülti mullõ viil, et ilm pidi viil õnnõ hullõmbas minemä  ...üten kõgõ taa lumõga!
Kiilt ma es mõista ja tüüd mul es olõ.
Naksigi tüüd otsma ja kandideere üte kotusõ pääle, kohe minno kutsudi ka jutulõ.
Inne ku minno küsütelemä nakati, uurõ kiäki, et kost ma tulõ ja midä ma tii siin Eestin.
Tä nimelt es olõ elon varrõmb "niggerit" uma silmäga nännü (midä oll mul väega andsak kuulda).
Parhilla, ku sa ütskõik kon muial maailman kutsut mustaiholist inemist "niggeris", sõs tuu om halvastõ üteld (inämbüse tummõiholiidsi inemiisi jaos), a ma hooli es tuust nii väega.
Kahos ma tuud tüüd es saa.

Üts tõõnõ kõrd ma olli söögipoodin, ku äkki määnegi tüüp võtt kätte ja nakas mu poolõ tänitämä hõelit/rassistlikkõ kommõntaarõ, kutsõ minno kasimalda, mustas, ropus, kõiki eestikiilsit halvaspandvit kommõntaarõ kinkagi tõõsõsugumadsõ ihovärmiga inemise vasta.
Poodivaht es tii tuu asa vasta midägi, kõik poodin kai mullõ otsa ja oodi, midä ma ette võta, ja ma kääni hindä uma sõbra poolõ ja palssi täl kõik ültü sõna ümbre panda ni lätsi ostmisõga edesi, selle et ma sai arvo: tuu oll õnnõ üts ahta meelega, vähäharit inemine.
Inämbüs häti, minkaga ma Eestin inämbjaolt edeotsa kokko puttõ, tulli mu ihovärmist ja keelega hättäjäämisest.
Inämbüs riike lask sul, ku olõt välämaalanõ, oppi kiilt ilma rahalda ja ku ma siiä tulli, sõs pand veidü süändümä, et ma pidi kandidiirmä ja masma pallo rahha, et oppi eesti kiilt.
Tuu kül es olõ mu jaos määnegi hädä, a sõs ma näi ärä, et 14 käänüst om ülearvo pallo ja kel noidõ opmisõ jaos viil aigo om.
Aga mullõ miildüs mõtõlda, et ma koolida hinnäst esi nii, et kullõ jutuajamiisi ja korja üles kimmit sõnno, olku tuu nii hull, nigu kuulus.
