Üte aastaga om asi niipall´o muutunu', et täämbä massõtas Eesti krooni hoiusõ iist intressi joba saman suurusvaihõn, nigu om eurolainõl, vai esiki' veidemb.
Ku läämi' ütte eurotsooniga, sõs ei tulõ' inämb tagasi tuu aig, ku devalviirmise pelgüsen massõti Eesti krooni hoiussilõ protsente mano.
Muutunu' keskkund sund´ inemiisi ümbre hindama kotussit, kohe umma rahha panda'.

Sääntside muutuisi man piässi egä pere' parhilla' küsümä järgmäidsi asjo:
Ku suurt rahatagavarra edespite hoita'?
Kohe viil (pääle tähtaolidsõ hoiussõ) and turul rahha panda'?

Ütte ja ainukõist vastust siin muidoki olõ-i, kõik olõnõs egä ütsigu kliendi ettemärkmiisist, perrekunna saisust, riski välläkandmisõst, tüükotusõ võimaluisist, rahasaisust jne.
Aga' kimmäs om tuu, et muudatuisi om vahtsõn keskkunnan vaia tetä' ja harilik tähtaoline deposiit ei olõ'  inämb kõgõ kavalamb mõtõ'.

Kuna nailõ küsümiisile om harilikul kliendil sõski küländ rassõ ummapääd vastussit löüdä', sõs nakadas seo ja tulõva aastak kimmähe ka panko käest rohkõmb nõvvu küsümä.
Selle om hää, et SEB om parõmbahe ku kunagi innembä valmis tuus, et inemise' rohkõmb teedä' tahtva'.
Seo aastak om pant ammõtihe eräkliendihaldur, innekõkkõ ka tuu jaos, et võtta' käsile egä  inemine umaette, kaia', midä kõkkõ kliendel vaia om, ja avita' näil otsi', kuis kõrraga kõiki asjo joonõ pääl hoita'; üteliisi peetäsi silmän eräinemiisist kliente bilanssi - nii aktivat ku passivat.
Eräkliendihaldur om nigu perretohtri, kedä võit kõgõ üles otsi', ku tahat teedä', kuis umist rahahätist päsedä'.

Tiidjä eräkliendihalduri käest küssü' om külh kõgõ parõmb, a inemine esi' saa iks kah rehkendä', midä täl vaia lätt.
Siinkotsil või pakku' üte lihtsa retsepti, et är' tunda', ku mõistlikult sa umma rahha hoiat.
Su raha om õigõhe hoiõt (paika pant) sõs, ku tuu aig, minka joosul Sa tuud rahha ei tarvita', om niisama pikk ku tuu aig, minka joosul om soovitõdu' hoiul pitä' Sino puult valitut säästü- vai investiirmistoodõt.

Näütüses ku inemise' hoitva' umma rahha, midä nä' periselt ka mitmõ aastaga peräst ei tarvita', arvõlduskonto (vai ka tähtaolidsõ hoiusõ) pääl, sõs tuu näütäs, et pikkä aigo hoiõtas vapa rahha sääntsen tuutõn, miä om mõtõld hoitmisõs väega lühkü ao pääle.
Tuu as´a tagajärg inemisele om raha ostmisjõvvu selge kaominõ vai tõisi sõnnoga – seo raha kasus kõvastõ veidemb ku tä võissi kassu' ja jääss niimuudu tõõnäolidsõlt ala' ka inflatsioonilõ.

1990-ndide lõpu börsi kokkosadamisel oll´ sais külh vastapite – kõik vaba raha (miä võisõ ollaki vaba õnnõ mõnõs kuus, päält tuu oll´ tä jaos joba valmis mõtõld, kohe timmä pruuki') panti aktsijidõ pääle, miä omma' jo' luudugi  tuu mõttõga, et näid hoiõtas mitmit aastakkõ.
Vällä tull´ sääne lugu, et inemise' olli' sunnitu' paar kuud ildampa uma' aktsia'  maaha müümä hoobis kehvembä hinnaga, ku nuu' ostõdu' olli'.

Nii et ku valit nii-üldä' lühkü raha jaos lühkü tähtaoga hoitmisõ (arvõlduskonto vai muud sorti hoiusõ') ja pikä raha jaos pikä tähtao pääle paikapandmisõ (fondi', aktsia', kinnisvara jne), sõs piässi olõma tett kõik tuu hääs, et saassit rahun maada'.

Kas Su' raha sais õigõ kotusõ pääl?
