Taa johtu mukka nii kümme aastakka tagasi.
Ma elli tuudaigo Soomõn, Helsingin.
Plaanõ sõita katõs nädälis puhkusõlõ kodo Londonihe.
Nädäli lõpun inne ärlindamist olli ütepäävätsel reisil Talinan.
Mul ollvahtsõt kohvrit vaia ni ma otsusti osta tuu Talinast, selle et tan olli tuudaigo hinna tükü maad odavamba.
Ma lövvi kohvri, mink hind oll 150 krooni ümbre ja paistu, et tuu kõlbas mullõ.

Nädäli peräst saisi Heathrow' linnujaama pagasilindi man ja oodi umma kohvrit.
Ma olli tsipa murrõn, selle et kolmõst viimätsest reisist katõl kõrral jovva es kohvri peräle.
Viimäne kõrd sai kohvri kätte nädälidse puhkusõ neländäl pääväl.
No saisi ma närvin, päss peon, taa püürhällü veeren.
Ma es või jo teedä, et kõik lätt jukõruisilda ja seokõrd om kohvri lindi pääl.
Saisi pikä meelega.

Harilik signaal tull ärä ja püürhäll naas lindi räginäga liikma.
Nigu sakõstõ pakipüürhällüga om, es tulõ edimäne asi ka seokõrd vällä kõrraga päält signaali, a peräkõrd iks tull.
Tuu oll paar musta värmi sukkõ, niivõrd mu ummi muudu, et pand hiitüma.
Muud midä tulõ es.
Mullõ paistu peris nalakas, et ainukõnõ asi, miä tull, olli mu ummi muudu suka.
Mul sai kergemb, ku näi, et tulõ viil midägi.
Tõõnõ paar sukkõ, kah musta ja nigu mu uma.
Ma kai sukapaarõ kahtlusõga, a tihka es näid üles korada.
Periselt omma miihi musta värmi suka jo kõgõ hariligumba rõivatükü.
Tähendäs, näide umanik või olla ütskõik kiä noist, kiä pakilindi ümbre saisva.
Hään loodussõn silmässi, mis näko teevä kõik ligidäl saisja mehe, a lää es kiäki näist sukkõ üles korjama.
Ma es tihka minnä, selle et naada tüllü kakma püürhällü pääl sõitvidõ sukkõ peräst oll kül viimäne asi, midä ma olõsi himostanu.
Paari minodi peräst, et mullõ meelerahhu tuvva, tull lindi pääle vällä paar miihi alospükse.
A pikält jää es mu rahu pidämä: püksi olli mu jago! No naksi muu paki kah püürhällü pääle tulõma.
Iks vaeldamiisi mu sukkõ ni mõsuga.
Kohvrit olõ es nätä.

Saisi ja suta es hinnäst liiguta.
Mukka üten reisjä nõsti ummi kohvriid püürhällü päält maaha ja kai irven mu sukkõ, ihomõsu ja T-hammidõ pääle, nii kuis nuu ummi ütsildäidsi tsõõrõ tei.
Naasõ olli tagasihoitjamba ku mehe.
Nä vahi es mu ihomõssu, a hikõrdi ja kaeskõlli minno hinnäst, kiä ma sääl saisi nigu molo.
Mu rõividõ perä joud kah palaviisi peräle, viimäne tulõja oll kohvri.
Tühäld.
Ummõlusõ olli lajalt vallalõ kärisnü ni kõik rõiva kohvrist vällä sadanu.

Ma tiiä kül, et õkva nii lätt, ku ostõtas otav kohvri, a sõski om üts asi, miä olõ ei mullõ kõik neo aastaga rahhu andnu.
Määne kuri joud sundõ pakikõrraldajat pandma inne kõkkõ mu sukkõ ja ihomõssu tuu transportööri pääle?
Mõsu oll kinäste kokko pant, aiteh tuugi iist, a mille tä saada es näütüses kohvrit kõgõ iin?
Vai miä es lasõ täl asjo niisama tagasi kohvrihe pillu, et tuu sõs niiviisi lindi pääle panda?
Võit õnnõ arvada, mis asi tuu päiv tuu inemise meele rõõmsas tekk.
Mukka üten reisjide tujo nõssi tuu pääle kül kimmähe.
