Mi olli 14-15 aastagadsõ noorõ, ku saimi edimäst kõrd tundma alkoholi ja tuust tulõvit lummõ ni häti.
Mi olli väikse külä poisi ja mii jaos olõ-õs määnegi murõ anda poe takan olõvalõ vanalõmehele 100 kruuni, et tä ostassi viina ja laihõmbat alkoholli.

Tuu oll üts lämmämbit keväjit, ku kõik tuu viinatõbi pääle alost.
Egä tõõsõpäävä ja vast ka neläpäävä ai 4-6-pääline poissõ punt kokko egäüts 25 kruuni.
Sõs otsidi üles küläpoodi mant tutva joodik vai mõni täüsiäline sõbõr, kinkalõ raha anti, et poodist joogi ostasi, (10-15 kruuni võtt vanamiis vaihõlt hindä 2-liitridse ollõ iist).
Alasi sai kraam poodi takan kilekotiga üle antus, et tuu kormustõhe är käkki ni sõs külä järve poolõ kalluda.
Paari tunniga, vast esiki tunniga, oll alkohol joba veren.
Meil oll kimmäs kotus, kon mi käve, kimmäs pink.
Kokkovõttõn oll tuud peris jälle kaia.
7.-8. klassi poisi järve veeren suurõ valgõga täütvä umma aigo viinajuumisõga.
Muidoki es olõ mi periselt tuu külä kõgõ suurõmba "nuurjoodigu".
Puul küllä jõi – noorõ, vana, keskiälidse.
Kõgõ hullõmb tuu asa man ollgi tuu, et mi olli noorõ sportlasõ ja periselt mitte sukugi õnnõ poisi, kiä umast aost veits palli korvi pilva vai jalgpalli kõksva.
Tuusama spordiala Esti nuurikogondus ollgi suurõlt jaolt kokko pant tuust 4-5-päälidsest poissõkambast, ja mi olli väikse valla "noorõ tulõviguloodussõ".
Viil hirmsamb, mi jätä es üttegi harotamist vaihõlõ ka puron pääga.
Tuust mõtõldõn olõ ma alasi kahitsõn ja häüga miilde tulõtanu nimetedüt elojärku.
Võiti ette kujota küländ täüs pääga latsi, kiä spordisaali põrmandu pääl peris andsakuhe tukõrdõn, pruumõn treenerile targa vällä paistu, ringi tatõrdasõ.
 Tuu vast olõ-i ütegi latsõvanõmba unistus.

Mii alkoholipruukmisõ olõ-õs vannusõ kotsilõ joht kõgõ kergembät sorti, umbõs puulpudõlit viina tunni aoga.
Kõik tuu juuminõ läts ütekõrraga kontrolli alt vällä.
Kogo lätsi suurõmbas ni võtminõ viil tihtsämbäs.
Üts asi oll võtminõ triinmiisi aigo, tõõnõ asi oll joba midägi otsani ulli, nimelt juudi ka võistluisil.
Ma mälehtä, et mitmõl kõrral puul tunni inne avvohindo andmist minti vällä kohegi nuka taadõ ja nelä poisi pääle klaaridi är 1-liitrine viin.
Putõl tühi, panti joba järgmäne rehk poisõlõ kuldmedäli kaala ni kõik olli jälki rõõmsa.
Tuu oll puhas ullus ni kokkovõttõn oll perädü häbü.
Aigopiten naksi kõik mii tegemise silmä ka külä pääl.
Noorõ poisi, kiä makasõ puron pääga külä silla pääl lakõ taiva all, ossõndasõ keset päivä huulidsalatõrnidõ takan, rüükvä, ropõndasõ ni lällätäse.
Olõ-i joht väega spordimehe muudu hinnäst niimuudu ülevän pitä.
Olku et järve veerest olli puron pääga noorõ joba külä vaihõl keeron käümän, es jätä kiä perrä.
Mahtu tull viil mano.
Mitmõl kõrral juudi kinkagi koton vai kodomuro pääl.

Ummõhtõ naksi kõrd-kõrralt hillä-tassa arvo saama, et ütskõrd taa lugu kinkagi jaos kehväste lõpõs.
Tuugipoolõst olli ull ni tarvidi alkoholi edesi.
Mitmõl kõrral oll mõni meist alkoholikihvtüse veere pääl, a mitte kiäki ei olõs arvanu, et tuu või ka kinkagi jaos õnnõtumbalt lõppõ.
Nii tuu lätski, et viil  üte juumisõ aigo mõio ütele sõbralõ alkohol hulga rutõmb.
Täl kattõ küländ kipõstõ egäsugumanõ tundminõ, tä ossõnd mitu kõrda.
Hariligul kõrral pand kiäki pundist iks "rutõmb ärsadajit" tähele.
Seokõrd es tetä tuust surt vällä.
Tuu oll harinu asi, et kiäki kambast om rohkõmb puron.
A ütekõrraga vaio sõbõr maha.
Arvssimi, et vast tä inämb ei jovva edesi liiku, muud midägi.
Ollimi õkva parasjago pooditii pääl.
Lepemi tõisiga kokko, et ma jää sõpra pasma, ku tõõsõ poodin är käävä.
Ma istõ esi ka maha ni sõbõr oll joba magama jäänü.
Ma tii es tuust nii väega vällä.
Sõs äkki naas sõbõr jälki ossõndama.
Avidi timmä nii pallo, et tä esihinnäst är es määrnü ni anni tälle mahla juvva, kuna vett es olõ käeperi.
Kõrrakõsõ ao peräst oll sõbõr jälki nigu magaja.
Ma es kae tälle küländ hoolõga perrä.
A ku sõbra olli poodist tagasi joudnu, läts asi halvõmbas.
Mi proomõ magavat sõpra üles aia, aga es midägi – tä es võta miilt pähä.
Mi otsusti, et poiss tulõ pistü aia, ja ku mi püvvi timmä ummi olgõ pääle tukõ ni üles aia, naas tä vahtsõst ossõndama, a tuu oll joba hulga sandõmb sais, selle et sõbõr es tunnõ inämb õigõlõ maad ega ilma.
Tä sonõ midägi läbi suu, minkast es anna arvo saia.
Pannimi sõbra maha ni üts sõbrost pruumõ viil kõrvahuupõga timmä üles herätä, a olõ-õs tullo.
Mi olli joba küländ rahutus muutunu, selle et säänest saisu es olõ mi varrampa nännü.
Sõbra olli poodist vett ostnu ni mi proomõ tälle tuud määntsegi mooduga sisse juuta, a tä es võta tuud vasta.
Mi olli joba tsipa är hirmutõt.
Kipõtapi es julgu mi kutsu, selle et ollimi altiälidse ni esi kah kõik võtnu.
Kuis mi kül nii võisõ mõtõlda, ohon oll jo sõbra elo! Proomõmi timmä viil mitmõl kõrral üles aia, a iks es olõ kassu.
Mi mõista es mitte midägi muud tetä ku pakku tälle vett ja kaia, et tä hinnäst är es läpätänü.
Pia 30 minotit järgemiisi väikside vaihidõga proomõmi timmä praavita.
Mi olli lännü joba väega närviliidsis ni kiäki es mõista ja es julgu midägi tetä.
Joba oll pelgüs sisen, et äkki johus kõgõ hullõmb.
Säänest pingõt ja halva tunnõt olõ-i ma kunagi ildampa tundnu.
Viil hullõmb om tuu häbü ni vaiv, midä olõ perän tundnu.
Pääle 30 minodi närve mängo ja mitmõl moodul välläpäsemise otsmist tull sõbõr edimäst kõrda kergüisi istma.
Mi tundsõ, et kõgõ hullõmb om müüdä.
Annimi tälle viil vett juvva, mis täl kavva sisen es püsü.
Aimi tä pistü ni veimi tä kodo.
Mitte kiäki es lausu sõbra kodotii pääl sõnnagi.
Kõik olli häün ja vaivan.
Tuu oll õnn, et asi niimuudu lõppi.
Mi panni tä sängü pikäle ni kaimi tälle seeni perrä, kooni tä imä kodo tull.
Kõnõlimi tä imäle luu ausahe är ja lätsimi minemä.

Pääle tuud johust lõppi egäsugumanõ valujuuminõ.
Mi kiäki es julgu ligi aastak otsa tsilkagi võtta.
Taa om lugu, miä om siiämaani kõigil meil meelen, a kiäki olõ-i tahtnu taast ildampa väega kõnõlda.
Ku ma tuud asaluku olõ miilde tulõtanu, olõ ma alasi tundnu perätüt häpü, et mi es julgu kipõtapi kutsu, et mi es uhja inämb sukugi hinnäst ega ummi sõpro, et mi olli ulli ni et mi olli raisanu umma nuurust ja tervüst.
Sõbõr praavu pääle tuud õnnõs joudsahe ni pässi ka esi pallalt suurõ hiitümisega nigu ka mii.
