Kalle Svensson, 49 a. kodolda'

Muld on parhilla' kuradi külm.
Külm tulõ seost vanast madratsist kah läbi.
Ma proomi üüses õks viil mõnõ trepikua vai keldri löüdä'.
Varsti lätt lämmämbäs.
Kodolda' rahva üümaja om kah muido hää, a peräkõrd varastõdi mul sääl üüse kängä' jalast.
Sääl om jo kõgõsugumast rahvast… 
Elo siin maa pääl õks olõ-i' määnegi asi...
Peräkõrd sääl maa all om parõmb…
Ma istu pargipingi pääl, a ega' tuuperäst kiäki mu kõrvalõ istu-i'.
Läävä' kavvõst müüdä.
Näet, säält tulõ üts klass.
Nii armsa', naa' väikse' latsõ'.
Nii pallo näid.
Kuld om illos kül'.
Midä ma õks mõista üldä'...
